Suomennos: microbi, Flipside, Sisazka, hr71, mo, Zallaah, Matleena, lintulan lemiöö, Saukki
Oikoluku: Sisazka
Nyt aion kertoa teille tarinan.
Mutta kuten monet hyvät tarinankertojat tietävät, -
ensin pitää varmistaa, että kuulijat ovat valmiita.
Istuvatko kaikki mukavasti?
Pitääkö kenenkään käydä vessassa?
Te herra siellä takana?
Pidätelkää.
Valmiita? Sitten aloitetaan.
Nimeni on Marty Bronson.
Omistin ja johdin Sunny Vista-motellia, -
jonka olin perustanut Sunset- ja La Cienega-bulevardien kulmaan
Los Angelesiin, Kaliforniaan vuonna 1974.
Motelli oli minulle rakas, -
ja hoidin sitä yhdessä lasteni kanssa.
- Wendyn... - Avaimet herra ja rouva Dixonille.
- Kiitos. - ...ja Skeeterin.
Voinko auttaa laukkujenne kanssa, herra ja rouva Dixon?
- Kyllä, miellään. - Kiitos nuori mies.
- Tarvitsetko apua? - En, pärjään kyllä.
Pojalleni Skeeterille motelli oli ihmemaa.
- Olet aivan liian aktiivinen. - Galaksi ei ole tarpeeksi iso meille molemmille.
Taianomainen paikka.
Täynnä uusia seikkailuja 6- vuotiaalle pojalle.
Skeeter. Tule tänne.
Skeeter rakasti vanhaa paikkaa yhtä paljon kuin minäkin, -
ja hän yritti aina tehdä siitä vielä paremman.
Minulla on useita ideoita, joilla voimme parantaa asioita täällä.
Ajettelin, että voisimme laittaa ylimääräisen sukkaparin joka huoneeseen, -
koska ihmiset unohtavat aina pakata tarpeeksi sukkia kun he lähtevät matkalle.
Tuo on hyvä idea. Aika mennä sänkyyn, minulla on tapaaminen herra Nottinghamin kanssa.
Odota, isä. En ole edes väsynyt.
Miten olisi iltasatu?
Selvä!
No niin, olipa kerran pieni poika, -
ja tämän pienen pojan nimi oli Skeeter.
Pystyin kertomaan melko hyviä tarinoita, aina kun muusani oli kanssani.
Sain poikani hymyilemään, -
ja se oli todellista taikuutta.
Niin, olin melko hyvä isä ja melko hyvä hotellinomistaja.
Mutta ikävä kyllä melko huono liikemies.
Etkö näe ennusteita, Bronson?
Motelli on hukkumassa punaiseen musteeseen, -
ja tarjoan viimeistä oljenkortta.
- En tiedä. - Olen nähnyt tilikirjat, Martin.
Jos et myy minulle, menet vararikkoon.
Niin, kyllä... Minä aina toivoin, että tämä paikka olisi koti lapsilleni.
Entäs tämä? Jos poikasi työskentelee kovasti ja osoittautuu suhteellisen älykkääksi aikuisena, -
- annan hänen johtaa tätä paikkaa. - Lupaatko sen?
Kyllä. Allekirjoita nyt ne pahuksen paperit.
Niin sitä pitää, Bronson.
Usko minua, teen tästä Los Angelesin hienoimman hotellin.
Siitä tulee mahtava ja suuri nähtävyys.
Ja niin meidän pienestä, vaatimattomasta Sunny Vista Motellistamme -
muokkautui mahtava Sunny Vista Nottingham.
Ja 25 vuoden ajan, -
minun nyt aikuistunut poikani on pitänyt siitä huolta.
Skeeter Bronson, yleismies.
Niin, vaikka herra Nottinghamin lupaus siitä, että Skeeter johtaisi hotellia -
- näytti unohtuneen... - Terve, iskä.
...poikani työskenteli ahkerasti toivoen, -
- että saisi mahdollisuuden. - Rouva Dixon? Onko huoneen kanssa ongelmia?
Ei mitään, millä sinun kannataisi vaivata pientä päätäsi.
Rouva Dixon on ottanut drinkkipullot minibaaristaan, -
- eikä halua maksaa niistä. - En koskaan edes koskenut siihen pieneen ilkeään jääkaappiin.
- Minä en juo alkoholia. - Tietenkin. Tässä on varmasti jokin sekaannus.
- Näin kuka ne otti. - Kertokaahan.
Hänellä oli punaiset hiukset ja parta.
Yllään hänellä oli vihreä puku, messinkinapeilla.
Ja hän oli noin 25 senttiä pitkä.
Me siis puhumme haltijoista?
- Juuri niin. - En tiennyt, että veljesi on kaupungissa.
Minulla on ajatus, miten tässä tilanteessa toimimme.
Laita kaikki puuttuvat pullot minun piikkiini.
Seuraavan kerran kun näette haltijoita, me kerromme Aspenille.
Hän on puoliksi peikko. Luulen, että peikot syövät haltijoita, ellen ole vallan erehtynyt.
Hän söisi kyllä.
Tänään suuressa hotellissa on taikuutta ilmassa, -
ja käänne tarinassamme on tapahtumassa -
uuteen, outoon suuntaan.
Mutta mitä odotat hotellilta, jonka on perustanut joku joka rakastaa hyviä tarinoita kuten minä?
Aika on rahaa, Skeeter.
Tiedän. En vain vain halua, että iso herra tulee grillatuksi.
- Tietysti. Korjasitko sen? - Anna kun tarkistan.
Yksi, kaksi. Kuuletteko minua sinne taakse?
- Skeeter. - Minä sanon "Barry", te sanotte "Nottingham".
- Barry. - Nottingham. - Barry. - Nottingham.
Tule tänne, taputuksia suurelle miehelle.
Olen lämmitellyt yleisön teitä varten.
- Hienoa nähdä sinut jälleen. - Bakteerit.
- Bakteerit? - Skeeter, herra Nottingham on kehittänyt pelon...
Ei pelon, vaan tietoisuuden bakteereista ja siitä kuinka vaarallisia ne voivat olla, -
kun ei pelätä... asianmukaisesti, joten...
Teette ehkä oikean ratkaisun. En käynyt suihkussa tänään.
- Joten annapa kun häivyn täältä. - Kuulkaa kaikki: Barry Nottingham.
- Hän on loistava. Rakastan tätä kaveria. - Tervetuloa.
Kuten tiedätte, omistan 23 hotellia Berliinistä Pekingiin.
Mutta ei ole salaisuus, että tämä, -
Sunny Vista Nottingham, on suosikkini.
Kuitenkin tämä on 20. vuosisadan hotelli.
Tarvitsemme jotakin 21. vuosisadallekin.
Joten olemme päättäneet sulkea tämän hotellin -
ja rakentaa upouuden Sunny Vista Mega Nottinghamin.
Se tulee olemaan länsirannikon suurin hotelli.
En yksinkertaisesti ymmärrä mitä hössötettävää siinä on. Se on vain iso rakennus.
Ei, ei. Tämä on kuin tulevaisuuden hotellialaa.
Ja huippusalainen teema, joka tulee räjäyttämään mielenne.
Kyllä!
Olen ylpeä ilmoittaessani uusien hotellien toimitusjohtajan.
Hän on odottanut tätä jo kauan.
Me kaikki tiedämme kuinka kovasti hän tekee töitä, kuinka älykäs hän on, -
kuinka paljon tämä hotelli merkitsee hänelle.
Ota ohjat, herra Kendall Duncan!
Ota ohjat, Kendall.
- Jumalan siunausta. - Buu!
Kaunis puhe, sir. Kaunis puhe.
Olen niin iloinen, että pääsitte tulemaan. Upeaa nähdä teitä. Älä koske minuun.
Hyvin tehty, iskä.
Hei siellä. Tunnetko tyttäreni, Violetin?
- Vain maineelta, sir. - Anteeksi mitä?
Ei, ei sillä, että hänellä olisi maine. Kuulin hänen olevan tosi kuuma.
Ei kuuma kuten kuumuudessa. Kuuma, tarkoitin lämmin...
Lämminsydäminen. Ja hän tykkää käydä ulkona -
ja pitää hauskaa, bilettää baareissa monien eri jätkien kanssa ja...
Tuo on vanha Violet Nottingham, joka hän oli ennen kuin tapasi minut.
Nyt on minun hommani pitää haninalleni poissa parrasvaloista -
ja yökerhoista ja lehdistä. Eikö niin, sir?
Violetin on mentävä yksityiselle tennistunnilleen Roger Federerin kanssa.
- Hyvä on, kuulostaa hyvältä. - Näkemiin, pojat.
Täytyy sanoa, -
että tulee olemaan vaikeaa minulle nähdä hotellin vaihtavan paikkaa tällaisesta paikasta.
Toivon sinun voivan tulla töihin ja työskentelevän kanssamme siellä.
Niin isoksi kuin Kendall tahtookin tehdä sen, -
siellä tulee olemaan paljon hehkulampun vaihtoja.
Joku koski minua. Onko täällä puhdistuspyyhkeitä?
Täällä on, sir. Tätä tiedä. Saatte muutaman.
Ei voi olla liian varovainen, Kendall.
Selvä, kaikki jotka saivat savityönsä valmiiksi, tuovat taiteensa uuniin.
Mies pelastusaasin kanssa on lähdössä viiden minuutin sisällä.
Jos et ole saanut kyytiä, pidä kiirettä.
- Kiitos, rehtori Duva. - En ole rehtori näissä juhlissa. Olen äiti.
Hei!
Huomasin ettei kukaan syö gluteiinitonta vehnäruohokakkua.
Älkää viitsikö. Luottakaa minuun, teidän täytyy vain unohtaa haju.
Mitä? Onko pelle kuollut?
- Mitä pussissa on? - Suklaapisarakeksejä.
- Ruokaa! - Ruokaa!
- Hidastakaa, hidastakaa. - Hei, systeri.
Miksi tuot sokeria ja kemikaaleilla täytettyä moskaa talooni joka kerta kun vierailet?
Mitä? Joka kerta? Et ole kutsunut minua tänne neljään vuoteen.
Mistä oikein puhut? Ei siitä ole neljää vuotta.
Olit täällä itsenäisyyspäivänä grillaamassa, silloin kun löit miestäni?
Niin. Se oli neljä vuotta sitten. Tahdoin tehdä hänelle kepposen, -
mutta hänen kalsareissaan oli reikiä.
Tiesin, että hänestä tulee ex-miehesi. Sinun pitäisi olla onnellinen.
- Hyvä on. Ei aloiteta. - Miten lapset ottavat vanhan avioeron?
He ovat molemmat jotenkin pois päältä tällä hetkellä. Bobbi on ollut tosi hiljainen.
Mikset mene sanomaan hei. Menen maksamaan aasi-jätkälle.
- Sekö täällä haisee? - Ei, se on kakku.
Mitä hän teki, aasikakkua? Haistan lannan.
Hei kaverit. Muistatteko minua? Skeeter-eno.
Sinusta on tullut iso. En ole nähnyt sinua pitkään aikaan.
Hyvää syntymäpäivää, Bobbi.
- Olen Patrick. Hän on Bobbi. - Minun moka.
Minulla on sinulle jotain. Hyvää syntymäpäivää, Bobbi.
Siinä. Otin ne hotellilta.
- Miten koulussa menee? - Skeeter? - Niin.
Rehtorin kansliaan kutsu. Katsopas tuota.
Pitäkää hauskaa lahjojen kanssa. Ja...
Shampoo? Ja saippua?
Henkari ja pyyhe.
- Älä puhu koulusta heidän kanssaan. - Mitä koulussa on meneillään?
- He ovat sulkemassa sitä. - Eikä.
- Minut lomautetaan. - Sinut?
Olet kuin klassinen koulun rehtori.
Tarkoitan, että olet pelottava ja huono ihmisten kanssa.
Lapset ovat hermostuneita lähelläsi.
Tuo ei kuulosta oikealta, mutta mitä muuta työtä voisit tehdä?
Paitsi että voisit olla Kuuban diktaattori. Tai mörkö. Voisit ollakin mörkö.
- Kuitenkin... - No mitä?
Minulla on muutama haastattelu Arizonassa, ja siitä halusinkin puhua kanssasi.
Tarvitsen sinua katsomaan lasten perään... viikoksi.
- Ei! He eivät edes pidä minusta! - Ei se tule olemaan vaikeaa, Skeeter.
Kaverini Jill on opettaja koulussani. Hän tuo lapset kotiin ja vahtii heitä ruoka-aikaan asti.
- Sinun tarvitsee ainoastaan tehdä yövuoro. - Miksei tyhmä kaverisi voi tehdä sitä?
Hänellä on iltakoulua. Skeeter!
Mieheni jätti minut. Minua ollaan lomauttamassa.
Minun täytyy muuttaa. Tarvitsen apuasi.
Joten sinä tarvitset minua. Kuulostaa hyvältä. Teen sen.
Mutta sinun täytyy sanoa: "Skeeter on makein, minä olen nörtti."
- "Skeeter on makein, minä olen nörtti"? - Niin sinä oletkin.
Selvä. Hei kaverit. Tulen olemaan teidän kanssanne tämän viikon. Käykö?
- Ehkä voisimme mennä... kalaan. - Suosittelen että ei. Patrick ei ole hyvä uimari.
Selvä, pysymme sisällä. Entäpä jos pelaisimme pokeria?
- Voin opettaa teille sen. - Uhkapeliä? Enpä usko.
Selvä, entä jos menemme vain kävelylle puistoon -
- ja listaamme kasvilajikkeita? - Nyt puhut asiaa.
En tiedä mitään kasveista paitsi sen, että yrität tehdä kakkuja niistä.
Hän piti tuosta. Tästä tulee hauskaa. Pistä tuohon.
En aikonut lyödä sinua. Yritin tehdä nyrkkijutun.
Etkö tiedä nyrkkijuttua? Selvä, olin vain...
Se on jotakin, mitä lapset tekevät.
- Onko tämä sinun autosi, päällikkö? - Kyllä vain, rouva.
- Tajuatko vieväsi kaksi parkkipaikkaa? - Se on iso auto, rouva.
Ei se niin iso ole, sir. Voisit sovittaa sen yhteen ruutuun.
Minun täytyi pysäköidä korttelin päähän.
Pysäköi ensi kerralla se tuohon laatikkoon. Siinä on paljon tilaa.
Joka tapauksessa, tilanne on tämä ettei tämä ole oikeasti minun autoni, -
vaan hotellin, jossa työskentelen. Jos naarmutan sitä, he ottavat sen palkastani.
Joten kaksi parkkipaikkaa takaa minulle sen, jota kutsun -
"turvatyynyksi"
Odota, hotelli? Odota. Olet Wendyn veli.
- Niin olen. - Olen Jill. - Kuka se on? - Olen hänen ystävänsä, -
joka auttaa lastenhoidossa. Olen päivävuorossa.
Selvä, June. Aiotko olla näin vihamielinen koko ajan?
Jill. Nimeni on Jill. Aiotko sinä pitää tuota kampausta lopun elämääsi?
Etkö ole kuullut? Hessu on uusi komistus.
- Tuo kuulostaa hyvältä ympäristölle. - Meillä kaikilla ei voi olla Priusta.
Mistä tiedät että minulla on Prius?
Sinun koko aurassasi lukee Prius.
Joka tapauksessa, olet turvatyynylläni nyt.
Tahdon peruuttaa, joten jos voisit sinkoilla tuonne, -
- se auttaisi. - Niin.
- Muuten, tahdot ehkä muutaman kanelitangon. Tarvitset niitä. - Ruokaa!
Antakaa se takaisin! Joku on minulle velkaa kuusi taalaa.
Joten mikset vaatinut, että hän tekee sinusta ison pomon uuteen hotelliin?
- Hän lupasi isällesi. - Tahdoin tehdä niin, muttei se ei vain ollut oikea aika.
Anna kun kerron miten se toimii. Iso herra on antamassa työn Kendallille, -
koska tämä seurustelee hänen tyttärensä kanssa. Niin se toimii, pidä se perheessä.
- Hän saa tytön, työn, kaiken. - Ja minä en saa mitään.
- Haloo? - Missä olet? Vielä siellä? - Olen missä vielä? Kuka siellä on?
Minun täytyy mennä tunnille. Lapset odottavat sinua, ymmärrätkö?
Kyllä, kyllä, olen pahoillani. Unohdin. Olen siellä 20 minuutissa.
Olen lapsenvahtina sisarenlapsilleni tänään.
Voi herranjestas. Onko sinulla mitään neuvoja minulle?
On minulla. Joskus olen lapsenvahtina serkuilleni.
Annan heidän laittaa hiuksiani.
Kuten laittaa helmiä siihen ja letittää sen, se tekee minusta todella seksikkään.
Kuten Milli Vanilli, sen tyylistä. Sinun pitäisi kokeilla sitä.
Letittää hiukseni? Tuo on hyvä ajatus. Saanko muutaman ranskalaisen?
Totta kai saat. Olet paras ystäväni.
Itse asiassa, pidän todella ketsupista naamallani, koska se nuorentaa ihoa.
Joten kuka on todellinen uhri? Sinä olet. Herkullista.
- Luuletko näiden merkkien auttavan? - Ihmeitä tapahtuu, tiesitkö?
Tarkoitatko, että isä tulee takaisin?
Hei! Anteeksi, että olen myöhässä.
Heidän pyjamansa ovat heidän sängyillään, ja palaan kello 8:30 noutamaan heidät. Sopiiko?
- Hyvä on. - Tässä on puhelinnumeroni.
Ja soita minulle, jos on hätätapaus.
Hyvä on. Pidä hauskaa yökoulussa.
- Moikka, kaverit. - Heippa. - Kaikki pakattu tähän.
Minulla on hammasharja ja hammastahna.
Puhtaat kalsarit. No, ehkä ei niin puhtaat.
- Tahdotteko katsoa televisiota? - Meillä ei ole televisiota.
- Haloo? - Hätätapaus!
- Heillä ei ole televisiota. - Wendy ei anna heidän katsoa televisiota. Etkö tiennyt?
En tiedä paljoa näistä lapsista. En ollut oikein suosittu. Heidän isänsä ei pitänyt minusta.
Et tarvitse televisiota. Voit pelata pelejä, koota palapeliä.
Varmasti keksit kyllä jotakin.
Pitäisikö minun antaa heidän palmikoida tukkaani, tai jotain?
- Pitäisivätkö he siitä? - Tuskin kukaan haluaa koskea tuohon tukkaan.
Hei, mitä sanotte jos menemme -
naapuriin ja käärimme heidän puunsa vessapaperiin?
Eikö? Nukkumaanmenoaika.
- Onko teillä nyt kaikki hyvin? - Sinun täytyy lukea meille iltasatu.
Hyvä on. Onko teillä mitään?
Mitäs teillä täällä sitten onkaan?
"Sateenkaarialligaattori pelastaa Vesimaan"?
Ei.
"Orgaaninen Orava saa moottoripyöräkypärän"?
En lue tällaisia kommunistikirjoja teille.
- Eikö teillä ole yhtään oikeaa tarinaa? - Niin kuin millaista? - Niin kuin millaista?
Niin kuin karjapaimenia? Tai lohikäärmeitä?
Tai alieneita? Tai... Mikä hitto minulla on päässäni?
Se on Bugsy, meidän marsumme.
- Miksi kutsutte sitä Bugsyksi? - Sen silmien takia.
Annapa kun katson niitä.
Tuollaiset silmät olisivat isot lehmälläkin.
Ovatko nuo silmämunat vai keilapallot?
En saa silmiäni irti niistä. Menepä nyt sinne, ettei minun tarvitse katsoa niitä enää. Näkemiin.
Haluatte siis kumminkin, että kerron teille tarinan?
Niin kuin minun isäni kertoi minulle? Saatan olla hyväkin tässä.
No niin...
Nyt se alkaa. "Olipa kerran taianomaisessa, kaukaisessa kuningaskunnassa -
rohkea ja ylväs ritari.
Huomattavan komea, -
joka eli suuressa linnassa, jonne uupuneet -
matkamiehet läheltä ja kaukaa tulivat vierailulle.
Tämä ritari oli paiskinut töitä takapuoli ruvella jo monta vuotta.
Luulitte varmaan, että hän harrasti vain linnan johtamista, eikö vain?
- Niin. - Väärin.
Itse asiassa, hän ei ollut ritari ensinkään.
Voi ei.
Oikeastaan hän oli vain alhainen talonpoika.
Ja vaikka hän olikin suuren Lordi Martyn nuorin poika...
- Kiitos. - ...ja tiesi kaiken tietämisen arvoisen linnan johtamisesta, -
kukaan ei vain ottanut häntä vakavasti.
Hänen nimensä oli herra Aliarvostettu.
- Mitä tarkoittaa aliharrastettu? - Ali- mikä? - Aliharrastettu.
Aivan oikein, unohdin että olet kuusi vuotta.
Hänen nimensä oli Sir... Kaikenkorjaaja.
Mutta voi kamalaa, kuningaskunta, jossa Sir Kaikenkorjaaja eli, -
ei antanut paljoakaan arvoa omistautuneisuudelle tai kovalle työlle, luulen, -
koska koko maan supertähti oli Sir Pyllynpussaaja, -
ja hän vietti kaiket päivät pussaillen kaikkien pyllyjä.
- Pöö! - Ja hyvä herra, kyllä totta kai saan teille -
ensimmäisen rivin paikat Leijonakuninkaaseen.
Ja Sir Kaikenkorjaajalla oli paras ystävä, Fred-munkki, -
jolla ei ollut kaikki kotona.
Eikä! Ei kuningattaremme, en usko sitä.
- Oliko kuningaskunnassa yhtään lasta? - Oli kyllä. Tietenkin.
Siellä oli kaksi nuorta hovipalvelijaa. Neito Hajuisa ja nuori herra Lemuisa.
Ja älä unohda -
Jilliania! Keijukuningatarta.
Keijukuningatarta? Jos hänen täytyy olla siellä, tehdäänpä hänestä äkäinen korppi.
Parkkipaikka!
Hänen pitäisi olla merenneito-opettaja.
Niin. Maailman paras merenneito-opettaja.
Lapset, avatkaapa kirjanne sivulta 16.
- Kyllä, neiti Merenneito. - Aloitetaanpa.
Hyvä on, hän on merenneito. Miten vain haluatte.
Palataanpas tarinaan. Eräänä päivänä kuningas kutsui kaikki linnaansa.
Tuon iloisia tuulahduksia. Tästä päivästä eteenpäin olen valinnut ritarin, -
joka tulee johtamaan tätä linnaa -
ja olemaan lähin neuvonantajani ja paras kaverini.
Uusi ritarini on -
Sir Pyllynpussaaja!
- Kiitos. - Sir Kaikenkorjaaja-paran yli oli kävelty.
Niinpä Sir Kaikenkorjaaja muutti jättimäiseen kenkään, -
sai urheilulliseen naamaansa pahan ihottuman, -
- sukelsi vallihautaan... - Mitä väliä!
...ja krokotiilit söivät hänet. Loppu.
Loppu? Ei tuo voi olla loppu.
- Miksi? Miksi ei? - Se ei ole onnellinen.
Oikeassa elämässä ei ole onnellisia loppuja. Mitä pikemmin sen tiedätte, sen parempi.
- Ei se ole reilua! - Mitä? Mikä ei ole reilua?
Eikö Sir Kaikenkorjaaja olisi saanut edes mahdollisuutta olla ritari?
- Mahdollisuutta? - Jos Sir Kaikenkorjaaja on parempi -
kuin Sir Pyllynpussaaja, hänen tulisi saada näyttää se toteen.
Hyvä on. Hienoa, Bobbi. Hyvä.
- Se mitä kuningas oikeasti sanoi, oli... - Mutta tarkemmin ajatellen, -
kuningaskunnassani on toinenkin kelvollinen mies, -
eikä olisi reilua, ellei hänkin saisi mahdollisuutta.
Sir Kaikenkorjaaja!
Ja silloin väkijoukko tuli hulluksi.
Mutta Sire, Kaikenkorjaajahan on yhtä yksinkertainen kuin lantakasa.
Ja Fred-munkki potkaisi tyytymättömän peikon pihalle.
Ja merenneito-opettaja teki yhden oudoista delfiininpyrstöliikkeistään.
Ja Hajuisa ja Lemuisa tanssivat nopeimman irlantilaisen tanssin ikinä.
Niin. Juuri niin..
Prinssi Bugsy näytti muutamia hienoja liikkeitä.
- Ja sitten... ja sitten... - Alkoi sataa purkkapalloja.
Sataa purkkapalloja?
Miksei? Se on unisatu. Mitä vain voi sattua.
Niin, niin. Luultavasti tarinassa niin voi käydä.
Toivon, että niin olisi oikeassakin elämässä. Toivon todella.
- Mikä tuo oli? - Bugsy.
- Soittaako se kelloa, kun sillä on nälkä? - Ei, vaan silloin kun sen pitää mennä nukkumaan.
Hyvä on. Kuten haluatte, Teidän Korkeutenne.
No niin, muksut, kauniita unia. Sinä myös, kierosilmä.
Minulla ei ole paljon ruokatarpeita, mutta -
teen meille herkullisen aamiaisen, -
josta tiedän teidän pitävän.
Aivan, vähän banaania riisikakulle, -
ja sitten tätä, mitä tämä nyt olikaan? Vehnänalkioita.
Minulle on sanottu että ne ovat pahaksi, mutta tässä niitä menee.
Pidän siitä. Riisikakku-banaani-vehnäalkiovoileipä.
Ja miltä se maistuu?
Tämä on hirveää. Eikö teidän äidillänne ole makuaistia?
Mitä me teemme? Tässä talossa ei ole mitään ruokatarpeita.
Odottakaa vähän. Vähän makua.
Se on hyvää, koska nyt meidän ei tarvitse pestä hampaita.
No niin. Nyt ainakin maistuu vähän mintulle. Haluatteko te yhden?
Odottakaa hetki.
Bronson? Televisio herra Nottinghamin huoneessa -
on rikki ja se pitää korjata pikaisesti.
Minulla on tilanne päällä. Vahdin sisarenlapsiani.
Olen pahoillani. Etkö kuule mitä sanoin?
Herra Nottingham haluaa katsoa televisiota nyt.
Kuulen kyllä. Puhun peikkojen kieltä, älä huolehdi.
Takanasi on haltija.
Pelästyit!
Paljon kiitoksia, herrat.
- Upeeta. - Komeaa, vai mitä?
Minun täytyy mennä korjaamaan pomoni televisio, mutta tarvitsen teille kahdelle kaitsijan.
Violet! Täällä. Hymyile.
Odottakaa. Violet! Skeeter Bronson, huoltomies, jos muistat.
- Niin, aivan. Niin. - Kuulehan, minulla on lapset mukana, -
sisarenpoika ja -tytär, mutta minun pitää korjata isäsi televisio.
- Voisitko vahtia heitä muutaman minuutin? - Mitä?
Niin, niin. Aivan, olen menossa.
Sisään.
- Herra Nottingham? - Telkkari ei mene päälle.
Ei mene? No, minä katson sitä. Laitan vain valot päälle.
Ei, ei, ei, ei! Ehdottomasti ei!
Minulla on nuha.
Minun pitää pysyä pimeässä aina kun se on mahdollista. Tajuatko, -
että bakteerit lisääntyvät 80 % nopeammin kirkkaassa valossa?
Ai. No niin, mukavan pimeää taas.
- Pöpöt ovat ihmeissään. - Tule tännepäin.
No niin. Sen pitää olla jossakin täälläpäin.
Herran tähden!
Olen pahoillani, herra. En vain näe mitään.
- Vasemmalla, siinä. - Siinä se televisio on. Mitä uudelle hotellille kuuluu?
Erittäin hyvää. Hoidan nyt niitä kaupungin rakennuslupia ja muita lupia.
- Aivan. - En voi kertoa sinulle salaista teemaa.
Se on niin hyvä, että emme tahdo kenenkään varastavan sitä.
- Ymmärrän. - Hyvä on, kerron sinulle.
Tule tänne ja istu alas, ole hyvä.
- Hienoa. - Valmiina?
Rock'n'roll.
Vuosien vinyylit. Musiikin muistoja aulassa.
Aivan. Niin kuin Hard Rock?
- Niin mikä? - Hard Rock Hotelli.
He ovat käyttäneet sitä teemaa vuosikausia.
Hae Kendall Duncan tänne ja heti.
Kuinka ihana puuterihuisku.
Kiitos. No niin, Patrick, totuus vai tehtävä?
Totuus?
Kuinka vanha olit, kun pussasit ensimmäisen kerran tyttöä?
- Patrick ei ole koskaan pussannut tyttöä. - Tytöt ovat karmeita.
Paitsi Trisha Sparks.
Niinkö? Onko se tyttö luokallasi, senkin pikku Romeo?
Hei, muksut.
- Hei, Jill-täti, löysitkö viestimme? - Kyllä löysin.
Ja nyt meidän täytyy valmistautua koulua varten. Joten mennäänpä.
- Hei. - Hei.
Sinähän olet, tuota...
- Niin olen. Tässä on lihava hiiresi. - Se on marsu, mutta...
Ja sinä, nuorimies...
Haluan kuulla kaiken pikku Trisha Sparksista, kun näemme seuraavan kerran.
Trisha Sparks on sinua kaksi vuotta vanhempi.
Hän on sähäkkä.
Olen erittäin pettynyt sinuun, Kendall. Me teimme melkein emämunauksen.
Rock'n'roll- ideasi on jo vanha juttu.
Minulla oli tarkoitus tehdä se omien ajatustemme mukaiseksi.
Tiedätkö mitä, Skeeter? Alan hämärästi muistaa -
jotain, mitä sanoin isällesi.
Itse asiassa, aion antaa sinulle mahdollisuuden.
Jos esität paremman teeman kuin Kendall, -
teen sinusta paikan johtajan.
Voi teitä.
Eikö tämä teistäkin ole ehkä hiukan kuin julmaa pilaa -
leikitellä jonkun... huoltomiehen kanssa?
- Ei, ei minusta. - Eikö.
Herra Bronson on tehnyt töitä tämän yrityksen eteen 25 vuotta.
Olen alkanut ajattelemaan, että olen tainnut todella aliarvioida hänet.
Anteeksi. Aliarvioida?
Täsmälleen. Voitte molemmat esitellä ideanne syntymäpäiväjuhlissani viikonloppuna.
Kiitos, Kendall. Tässä oli kaikki.
Herra Bronson, televisio, jos vain voisit.
Ja varo bakteerihöyrystintä.
Elämäni paras päivä.
Pidän autostasi, kaveri.
Hei, kiitos vain. Tiedäthän, mitä sanotaan. Jos haluat olla paras, sinun pitää ajaa parhaalla.
Älä nyt ota henkilökohtaisesti, mutta mitä tuollainen söpö menopeli maksaa?
Tiedätkö mitä? Itse asiassa se on yllättävän edullinen.
- Niinkö? - Jos säästät jokaisen palkkashekin, jonka loppuelämäsi aikana tienaat, -
ja kerrot sen kymmenellä, voit ehkä ostaa äänenvaimentimeni.
Haluatko ajaa kilpaa, vai?
Voitit. Hyvin tehty.
Mitä?
Tämä on pelottavaa.
Tämä on varmasti pilaa. Katso nyt. Menetän kaikki karamellit.
Kuinka et voi nähdä 15-metristä perävaunua? Älä viitsi.
Kilpailet siis työpaikastasi Skeeter Bronsonin kanssa. Sinähän panet hänet matalaksi.
Tiedän. Tämä on vain hiukan alentavaa, siinä kaikki.
Kiitos, että olet täällä.
Olen täällä niin kauan, kuin minulla on syytä olla.
- Hei, lapset. - Etsimme Skeeter Bronsonia.
Herra Bronsonia.
Löydätte hänet huoneesta 109.
- Hyvä on. - Olkaa hyvä, tuohon suuntaan.
Voi luoja. Näitkö tuon otuksen?
Nuo silmät. Ne tuijottivat suoraan syvälle sieluuni.
- Hei, Skeeter-eno! - Hei! Teidät halusinkin nähdä.
Hei, päällikkö, tässä on Bugsy.
- Anna tänne - Miksi heidän täytyy olla täällä? - Koska minulla on päivystys, Jennifer.
Nimeni on Jill, itse asiassa, Scooter.
Onko? Selvä on.
- Et tehnyt tuota juuri äsken. - Teinpäs. Katso, teen sen taas.
Onko teille tapahtunut mitään kummallista tänään?
Minulla oli sijaisopettaja, jolla oli silmälappu.
Se on hiukan outoa. Tarkoitan kyllä ikimuistoisen kummallista.
Jotain outoa yhteensattumaa, -
kuten outoja purkkapalloja?
- Emme saa pureskella purukumia. - Ette tietenkään. Haluatteko mennä nukkumaan?
- Kello on vasta puoli kuusi. - Emmekä ole syöneet päivällistä.
Selvä.
Huonepalvelu.
Ette siis ole koskaan rullalautailleet?
- Ettekä pelanneet videopelejä? - Äiti sanoo, että ne aivomme mädäntyvät.
Se ei ole totta. Olen pelannut videopelejä koko elämäni, ja katsokaa nyt minua.
Joo, ehkä hän on oikeassa.
Sinä. Oletko koskaan syönyt pekonia?
- Mitä pekoni on? - Pekoni on sian mehukasta, rasvaista osaa -
ihan lähellä takapäätä.
Mutta herkullista ja maistuvaa, ei sellaista kuin miltä juuri sain sen kuulostamaan.
Ja tämä on ensimmäinen hampurilainen, jonka koskaan olette syöneet?
- Mikä on tuomio? Mitä sanotte? - Elämää mullistava.
- Äiti tappaa meidät. - Ei hän sitä tee.
Ensinnäkin, hän ei saa koskaan tietää tästä.
Ja toiseksi, hän itse söi useita hampurilaisia -
- kun kasvoimme tässä samassa huoneessa. - Söikö?
Näyttää siltä, että Bugsy on syönyt paljon hampurilaisia viimeisen kymmenen minuutin aikana.
Jos se jatkaa tuota, voimme tehdä Bugsysta pekonia.
Hän pilailee, Bugsy. Ota rauhallisesti.
No niin, lihansyöjät, lähdetäänpä nukkumaan.
Minulla on uusi tarina, jonka haluan kertoa. Miltä karjapaimenet ja intiaanit kuulostavat?
Tänään on se ilta!
Pidän siitä, kun karjapaimenet ja intiaanit taistelevat.
Olipa kerran vanhassa lännessä -
ennen aikaa, jolloin huonepalvelua oli edes keksitty, -
renki nimeltä Jeremiah Skeets.
Hän halusi päästä eteenpäin maailmassa, mutta hänellä oli ongelma -
paikasta toiseen liikkumisen kanssa.
Se oli hevoseni. En se minä ollut.
Joku kertoi kerran Jeremiahille, -
että jos halusi olla paras, -
oli ratsastettava parhaalla.
Haluaisitko näyttää parhaan hevosesi?
Esi-isäni uskovat hevosen hengen -
tulevan alas vuorelta ajan mittaan tulen ja tuulen mukana.
Monet urheat soturit kävelivät kuukarhun jälkiä pitkin...
Okei. Katsohan, haluan vain hienon hevosen, en kuulla koko juttua.
- Anteeksi. Voin tehdä sen. - Hyvä on.
Kiljuva Kukko, tuo Ferrari tänne.
Ferrari.
Voi, ei. Voi hyvä tavaton sentään.
Katsos tuota. Wau!
Minua kyllä kunnioitettaisiin ratsastaessani noin kauniilla eläimellä, -
mutta pelkäänpä, että tuo on hieman liian korkealla hintaluokassani.
Kerronpa jotakin, valkoinen korppu.
Annan sinulle Ferrarin -
ilmaiseksi!
Loppu. Rakastan niitä.
Loistava tarina. Hän siis sai Ferrarin ilmaiseksi.
- Pidin siitä. Pidin siitä. - Tyyppi sai ilmaisen hevosen? Tuo ei ollut hyvä tarina.
Missä oli huipennus? Siinä ei ollut huipennusta. En oppinut mitään.
Lisäksi, sinulla on moraalinen velvollisuus heitä kohtaan.
Miten he jatkavat eteenpäin tästä?
En tiennyt, että teemme koulun jälkeistä erikoisnumeroa.
Miksei hän voinut tehdä jotain mitä oikea herrasmies tekisi, -
- kuten pelastaa neidon pulasta? - Ei huono idea, nappula.
Okei. Joten... jatketaan.
Jeremiah oli ulkona ratsastamassa kun...
- Pyydän, älä! - Anna meille nuo korut. - Haluatko helmeni? Apua! Auttakaa!
- Kaulakoruni? Tässä, ota se. - Anna mennä, poika!
- Tässä. - Mitä muuta sinulla on? - Apua! Apua!
Jättäkää neito rauhaan!
Tarvitsetko kyytiä, madam?
Noin.
- Kiva hevonen. - Mikä, tämä vanha koniko?
No niin, te herrasmiehet varmasti haluatte antaa neidolle hänen tavaransa takaisin?
- Ei tule kauppoja. - Ai ei tule? Pyydän muuttamaan mielenne!
- Minun sankarini. - Pidin siitä.
Joten Jeremiahin rohkeus auttoi neiti Davenportin turvaan, -
kun hän sanoi... - Voimmeko mennä shampanjalle läheiseen kylpyynnyriin?
- Kylpytynnyriin? - Niin. Ei.
Sanoin niin, koska halusin nähdä oletteko te kaksi mukana.
Mitä tapahtui Jeremiahille kun hän jätti neiti Davenportin kyydistä -
turvallisesti lähimpään kaupunkiin?
- Miten koskaan voin kiittää teitä? - Eipä kestä, rouva.
Vaadin kuitenkin ilmaista kiitollisuuttani jotenkin.
Kuulostaa reilulta. Valitsen -
100 miljoonaa dollaria.
Loppu. Toivotaan, että tämä toimii.
Erittäin hyvin kirjoitettu, loistava kuvaus. Pidin siitä.
Jeremiah ei ottaisi rahaa hyvän työn tekemisestä.
Tunnen Jeremiahin paremmin kuin te.
Ja uskokaa pois, hän on sellainen. Hän rakasti rahaa.
En halua sellaista. Palaa takaisin, kirjoita uudelleen. Kirjoita uudelleen.
- Herrasmiehet eivät ota maksua. - Sinun täytyy vain... Kuka tässä kertoo tarinaa?
Sen pitäisi loppua enemmän näin.
Minun täytyy antaa teille jotakin kiitollisuuden osoitukseksi.
- Ei tarvitse. - Ehkäpä... suudelma?
- Maali. - Sitten äkäinen kääpiö potkaisee häntä.
Mistä hyvästä sinä tuon teit?
Koska olen vihainen.
En tehnyt sinulle mitään!
- Loppu. - Tiedätkö mitä?
Naura niin paljon kuin haluat. Otan Ferrarin ja suukon minä tahansa päivänä tällä viikolla.
Voisin suudella pelkkää Ferraria.
- Hyvä on. Hyvää yötä. - Hyvää yötä, Skeeter-eno.
- Hyvää yötä, vesseli. - Kiitos tarinoista.
Sinä olet kaikissa hyvissä jutuissa mukana, Bobbi. Hyvää yötä, kaikille.
Sinulle myös, Bugsy.
Nuo letit näyttävät upeilta. Ne nuorentavat sinua vuosia.
- Haittaako jos en nuku? Häivyn pariksi tunniksi. - Ihan sama. Muuten, -
minulla on lakisääteinen velvollisuus kertoa sinulle -
että kärsin nukkuessani... unipaniikkihäiriöistä.
Millaisista unipaniikkihäiriöistä?
Usko pois, et halua tietää.
Mitä minä ajattelin? Miksi kukaan haluaisi antaa minulle ilmaisen Ferrarin?
Taidan tulla hulluksi.
Suurin teho hevosesta on konepellin alla.
Terve.
Oletko kaveri, joka minun piti tavata?
Olen täällä, eikö?
Joten... olenko saamassa kirsikanpunaisen Ferrarin?
Miksipä ei.
Imaiseksiko?
Kuulosta hyvältä minusta!
Mitä minun pitäisi tehdä? Syödä purkkaa tai jotain?
Kyllä.
- Taivaasta pudonneita, vai? - Niin.
En kerro kenellekään.
Nyt, sulje silmäsi ja laske kolmeen.
- Okei. - Sitten se kaikki tapahtuu.
- Ei. - Juu.
Yksi, kaksi...
...Kolme. Ferrari!
Hei! Lompakkoni!
Eipä ole enää!
Anteeksi.
Hei, pojat!
Kiitos.
Kiitos vaan, pojat. Anteeksi. Yritän vain löytää autoni.
Olipa hyvä, että lompakossani oli vain kolme dollaria.
Ja Derek Jeter baseball -korttini!
Pojat, pojat, lopettakaa!
Olette saaneet jo tarpeeksi. Kiitos. Lopettakaa!
- Kelpaisiko kyyti, neiti? - Skeeter?
- Skeeter Bronson? - Kyllä, neiti.
Mitäs pojat sanoisitte, jos palauttaisitte kauniille neidille ottamanne kuvat?
Oletteko aivan varmoja? Koska olen hieman eri mieltä.
Sillä on ase!
Olen iloinen, etteivät he pakottaneet minua käyttämään tätä.
- Sankarini. - Niinkö?
Se oli nerokasta, Skeeter.
En tiedä mitä tapahtui. Jotain vain tapahtui minulle.
- Se tuntui hyvältä. Se tuntui tosi hyvältä. - Miten ikinä voin kiittää sinua?
Kiitokset eivät ole välttämättömiä, neiti.
Olenko siis herrasmiehen läheisyydessä?
Palveluksessanne, neiti.
Täytyy minun näyttää kiitollisuuteni jossain muodossa.
Ajattele, että sinua iski iso ihminen, tollo.
- Tiesin, että ilmaannut paikalle. - Hyppää Gremliniin, ennen kuin tuo Isojalka soittaa kytät.
Joo, koska siten teemme sitä, mitä teemme. Vai mitä?
Sitä saa mitä tilaa. Mennään!
Vetäkää minut sisään. Häivytään. Vetäkää minut sisään!
Isot ihmiset on hanurista!
Tuota ei näekään ihan joka päivä.
Aivan. Ja tuohon outoon huomioon lopettaen, toivotan sinulle hyvää yötä.
Niin, niin.
Jopas jotakin, noin minä sen siis sain.
- Sait mitä? - Tämä on... Minun ei pitäisi.
En voi. Tiedätkö mitä? Kyllä voin. Otan sen.
- Mitä oikein puhut? - Puhun hyvin anteliaasta tytöstä, -
joka haluaa antaa pelastajalleen kirsikanpunaisen Ferrarin...
Ilmaiseksi! Ihan sairasta!
No, onnea sen kanssa. Minä häivyn.
Mitä tarkoitat? Onko sinulla toinen tällainen kotonasi?
Pitäisikö minun seurata sinua tai jotain?
Siis oikeasti? Ei Ferraria?
Missä edes se 100 miljoona dollaria on?!
Buu!
- Joo. - Hei... - Hei, Jill-täti.
Hei, kamut. Miten eilisilta meni?
Vihainen kääpiö potkaisi minua jalkaan, enkä saanut ilmaista Ferraria.
- Joten siinä se meni. - Ai... Miten surullista.
Hän puhuu iltasadustamme.
Skeeter-setä sanoi, että Jeremiah saisi uuden hevosen ja suukon, -
mutta minä sanoin, että kääpiö potkaisisi häntä.
Sinä sanoit sen. Ehkä se toimii juuri niin. Lapset voivat ohjailla satuja.
Ja tuolla on tuulikelloja. Tiedät, mitä se tarkoittaa.
- Mitä mikä tarkoittaa? - Häh?
- Ei mitään. Älä huolehdi siitä. - En.
Okei. Mitä Bugsy puuhaa?
Kuntoilee pois niitä hampurilaisia, jotka se eilen illalla söi.
Kyllä, annoin Bugsylle vähän hampurilaista, -
mutta lapsille annoin sitä vehnänalkio-juttua, -
- koska sitähän he rakastavat. - Bugsy varmaan katsoo telkkariakin sitten?
Napsautin sen päälle, ja katso miten se on liimautunut siihen.
- Olen syytön! - Mitä se oli?
Se oli unipaniikkihäiriö, luulisin.
Jospa sitten lähtisimme ennen seuraavaa kohtausta.
Tulehan antamaan sedällesi suukko. Olen sukulainen, ansaitsen sen. Tuohon.
Voi, sepä oli mukavaa. Jos vielä yksi?
- Ei. - Älähän nyt, kulta!
Älä huoli, tulemme takaisin illalla, Skeeter-eno.
Jep, en ole huolissani. Tulette takaisin, koska illalla on aikamoiset tarinat!
Jotain hotelli-aiheista teemaa! Jee!
- Ehkä emme tule takaisin. - Mitä?
- Skeeter? - Sir Pyllynpussaaja. Sir... Kendall.
Ymmärrän, että haluat harjoitella pientä... Välien selvittelyämme varten.
- Joo. - Se ei oikeuta sinua luistamaan huoltotöistäsi.
- Ei, ei... - Kylpylän valot ovat sammuksissa. - Tarkastettu.
- Etelänpuoleinen tarjoiluhissi on hidas. - Tarkastettu.
Anna kun maistan sitä juustokakkua.
Ai niin, yksi juttu.
Kuulin "sankari" -esityksestäsi, jonka pidit tyttöystävälleni.
- Ne paparazzit olivat... - Tiedän mitä yrität, -
eikä se tule onnistumaan Sinun täytyy löytää joku toinen konsti -
mielistellä vanhaa ukkoa, koska voin kertoa että -
Violet Nottingham ei aio deittailla liimaa rapsuttelevaa huoltomiestä.
Hei, Kendall.
Pari juttua. Ensinnäkin sinulla on tuossa jotain.
Siinä juuri. Pyyhi kädelläsi se pois. Näyttää todella inhottavalta.
Hyvä. Toiseksi, kun saan työpaikan uudelta hotellilta -
olin itse asiassa harkinnut pitäväni sinut mukana, joten mieti äänensävyjäsi kanssani.
Sinun lyhyehkö matkasi toiveiden maahan -
on päättymässä, ystäväiseni. Tajuatko?
Tiedämme kaikki että isäsi ajoi hotellin konkurssin partaalle -
ja luojalle kiitos, sinulla ei ole mahdollisuuksia -
toistaa hänen virheitään taas uudelleen. Tuo pitäisi varmaankin nostaa ylös.
- Duncan täällä. - Hei kulta. - Olen tarkistamassa hotellin sijaintia.
Annoinhan sinulle osoitteen, machomussukkani.
Antamasi osoite on väärä. Täällä on koulu.
- Ai, mikä koulu? - Websterin ala-aste.
- Sitten olet oikeassa paikassa. - Niinkö?
Kyseinen koulu tullaan sulkemaan.
Vanha ukko onnistui suostuttelemaan koululautakunnan ympäri.
- Ihanko totta? - Purkutyöt alkavat välittömästi.
Sepä kiinnostavaa.
Voi mussukka.
- Haloo! - Skeeter? Hei, Wendy täällä.
- Hei, systeri. - Mitä kuuluu?
- Ovatko muksut viihtyneet? - Kyllä! Meillä on ratkiriemukasta.
Vakuuttavaa Bobbi, mutta minä pystyn hyppäämään sohvan yli pituussuunnassa.
- Skeeter voinko jutella heille? - Et, olemme lähdössä retkelle.
- Ei! - Pidä Arizonassa hauskaa. Heippa! - Retkelle? Ei! Siellä on myrkkumuratteja!
- Nyt mennään, hiljaa. - Minne olemme menossa?
Erityiseen paikkaan, höpsöt!
Vasen, vasen, vasen kaks kolme!
Näinhän meille kerrotaan Bugsyn silmät pullahtaa!
Vasen, vasen, vasen...
- Siistiä! - Täällä on retkipaikkamme!
Katsokaa mitä hän on meille laittanut! Eikö olekin upeaa?
Näetkös nyt kuinka ihana olen?
Hei olkaa varovaisia tulen kanssa.
Jill! Emme halua että kaikki kuulevat meidän olevan täällä.
- Olen kuullut vaahtokarkeista. - Näin niitä lehdessä.
En osannut kuvitellakaan niiden olevan näin hyviä.
Toivotaan ettei äidillenne selviä että saitte niitä minulta.
- Minä en kerro. - En puhunut sinusta.
- Hän on heikoin lenkki. - Annetaan tämän kerran olla.
Merenneito onkin asiallinen, kappas vain!
- Mikä? - Ei mikään.
Tiedättekös, kun olimme äitinne kanssa lapsina täällä katolla, -
isämme kehotti meitä aina katselemaan tähtiä
ja kertomaan mitä kuvioita näimme niissä. Esimerkiksi...
Tuolla noin, katsokaapas.
Tuokin näyttää ihan kamelilta. Näettekö kyttyrät ja roikkuvan kielen?
- Joo, näen sen! - Hei tuolla! Ihan kuin pyramidi!
Hyvin oivallettu, Patrick.
Katsokaas aivan kuun viereen. Ihan kuun vieressä.
- Näyttää aivan Bugsyltä. - Voi hyvänen aika!
Ei hätää, Bugsy. Sinun silmäsi ovat vielä isommat.
Skeeter-eno?
Niin, söpöläinen.
Luuletko että isä palaa vielä kotiin?
Siihen onkin hankala vastata.
Hänellä on varmasti epäkunnossa oleva ajatusmaailma -
koska ei vietä teidän kanssanne jokaista mahdollista hetkeä.
Sen kuitenkin tiedän, -
että teillä on aina äitinne.
Voitte viettää aikaanne tämän tytön kanssa.
Enkä minäkään ole menossa minnekään.
Olen kuin jalkahiki. Aina matkassa.
No niin, teidän vuoksenne olen myöhässä. Toivottavasti olette tyytyväisiä.
Totta kai olemme. Pidä hauskaa iltakoulussa.
- Nähdään huomenna! - Nyt kun pääsimme hänestä eroon, aletaan hommiin!
Vaahtokarkit pois, on tarinan aika.
No niin kaverit. Tämän illan tarina tulee olemaan aivan erityinen.
Sen nimi on Mahtava Hotelli-idea!
- Mikä? - Tylsää.
Teidän täytyy auttaa minua, se helpottaisi elämääni paljon. Jooko?
Tai olkoon, onhan meillä vielä yksi ilta. Kerrotaan tänään hauska tarina.
Entä joku hurjapäätarina?
Kilpa-ajoa, hyppimistä, lentämistä...
Tai jotakin romanttista?
Minulla on ajatus. Yhdistetään hurjastelu ja romantiikka -
ja kerrotaan romanttinen actiontarina!
- Joo! - Aloittakaamme.
Antiikin kreikan mahtavin sankari -
oli tietenkin Skeetacus.
Hän oli aivan uskomaton, mutta kuitenkin aliarvostettu vuosien ajan.
Viimein Skeetacus sai mahdollisuuden näyttää taitonsa suurella areenalla.
Jos hän tekisi vaikutuksen hallitsijan tyttäreen,
hän voisi jonakin päivänä tulla hallitsijaksi.
- Skeetacus, Skeetacus! - Anna palaa, Skeetacus!
- Siinäpä taidokasta vaunujen käyttöä. - Talonpojalta.
Näkyy Lontoota ja Ranskaa, -
sekä kalsareitteni kultaa!
Mitä ihmettä hän tekee?
Tuokaa norsut!
Olette varmasti kuulleet kuinka Herculeksen sanotaan keksineen Olympialaiset?
Skeetacus keksi extremelajit.
Hän ei selviä tuosta!
Ensiluokkaista!
Mitäs piditte?
Skeetacus!
- Miltä kuulostaa? - Tämä on paras tarina! - Joko tulee romantiikkaa?
Päätä itse, saako Skeetacus haluamansa tytön?
Näissä tarinoissa sankari saa aina valtakunnan kauneimman neidon.
Jes! Sinä sanoit tuon! Eli niin tulee tapahtumaan!
No niin, sitten? Janottaisiko heitä? Menevätkö he drinkille?
Vähän viiniä ja juustoa? Eikö?
Joo! He voisivat mennä vanhaan tavernaan. Arvaatkos ketä siellä on?
Led Zeppelin. Sano että siellä on Led Zeppelin.
Ei. Kaikki tytöt olivat Skeetacusille lapsena ilkeitä.
Eikä! Ei kukaan kiusannut Skeetacusta lapsena.
- Hänhän oli koulun coolein tyyppi. - Ei äidin mielestä.
Okei, kaikki olivat Skeetacusille ilkeitä. Hänellä oli ongelmia. Kerro jo se tarina.
He tajuavat että Skeetacus on valtakunnan kauneimman neidon kanssa, -
ja tulevat tosi kateellisiksi.
Niin kateellisiksi, etteivät tiedä mitä tehdä. Hämmentyneinä he alkavat leikkiä.
Sä kätes ojenna ja taakse taivuta!
Sä kätes ojenna ja sillä piirrä ympyrä!
Sitten -
Skeetacus vie neitonsa rannalle.
Yhtäkkiä suuri karvainen mies -
huuhtoutuu rantaan pyörtyneenä.
- Miksi karvainen, en tajua? - Siksi vaan.
Hänellä oli jotakin kurkussaan, eikä hän hengittänyt.
- Kiitos. - Hän on kunnossa.
Sitten alkaa sataa kaatamalla ja he juoksevat taikaluolaan.
- Luolat ovat kivoja. - Ja Abe Lincoln ilmestyy sinne.
Abe Lincoln? Onko tämä teille vitsi?
Mikä ihme teitä vaivaa? Voi anteeksi, en tarkoittanut huutaa.
Abe Lincoln ei vain... Tai onhan se ihan hyvä idea.
Minua vain vaivaa, saako Skeetacus suukon vai ei?
Eikö hänen pitäisi saada? Skeetacus on kuitenkin odottanut pitkään.
Hänen huulensakin ovat kuivuneet pusujen puutteessa.
Bugsy, peesaa vähän?
- Haloo? - Hei, onko puhelimessa valtakunnan kaunein?
Herra Skeeter Bronson, oletko se sinä?
Kyllä vain! Pahoittelen sitä Ferrari-sekaannusta silloin illalla.
Olen rannalla ja aavistelin, että sinäkin saattaisit olla täällä.
- Mitäs sanoisit pikku lounaasta? - Kuulostaa aivan ihanalta, -
mutta en valitettavasti pääse. Olen matkalla Vegasiin.
Vegasiin? Ei kukaan sanonut mitään Vegasista.
Ethän kerro Kendallille. Hän luulee että olen kirjastossa.
En tietenkään kerro, mutta prinsessani, -
luulin todellakin että tapaisimme tänään.
No niin, mutta me tapaamme isän syntymäpäiväjuhlissa.
Heippa, Skeeter.
Treffit siirtyvät huomiseen?
- Voin kyllä elää sen tiedon kanssa. - Hei! Varo! Varo!
Anteeksi. Oletko kunnossa? Ai hei! Olen tosi pahoillani.
Sinulla pitäisi olla turvatyynyt!
Eikö sinun pitäisi olla koululla?
Itse asiassa minun pitäisi olla etsimässä töitä, mutta jostain syystä halusinkin tulla rannalle.
- Onko sinulla nälkä? - Minulla on aina nälkä kun johonkin koskee.
- Hyvä, minä tarjoan. - Se sopii. Nimittäin lompakkoni varastettiin, -
- joten en olisi voinutkaan tarjota. - Totta kai se varastettiin.
- En tiedä mitä tarkoitat. - Sinä. Sinulle sattuu aina jotain.
- Aioitko pitää hattuani koko päivän? - Ei minulla ole mitään hattua.
- Oho! Niinpäs onkin! - Otan sen takaisin, kiitos.
- Täydellinen paikka ilmaiselle lounaalle. - Ei voi olla totta. Hei, katsokaas tuonne.
- Ei kai tuo ole Skeeter Bronson? - Lopeta. - Ei voi olla totta.
Skeeter.
Hei! Muistatko minua?
Donna Hynde lukiosta.
Muistan kyllä. Ajattelinkin törmääväni sinuun. Ja tässä sitä nyt ollaan.
Niinpä. Tämä onkin melko outoa.
Olimme suunnittelemassa lukion luokkakokousta.
- Puhuimme juuri sinusta. - Todella kummallista.
- Minäkin puhuin juuri teistä. - Niin varmaan.
Voisitko teeskennellä olevasi tyttöystäväni hetken aikaa?
- Ei kuulosta kovin hyvältä ajatukselta. - Muutan autoni toimimaan biodieselillä.
- Selvä, teen sen. - Ding-dong. Tässä on tyttöystäväni Jill.
- Päivää. - Hän on tyttöystäväsi?
- Kyllä, kyllä. - Kyllä olen.
- Jep! - Hän luulee, että olen...
Romanttinen.
Hän pitää siitä kuinka romanttinen olen. Ja hyvä suutelija kaiken lisäksi.
- Tuo oli nyt vähän liikaa. - Anteeksi. - Olet todella kaunis.
- Hän on ihan okei. - Kiitti. - Olen nähnyt kuumempiakin, mutta hän on ok.
- Todella laiha. - Laihempi kuin sinä.
- Miten vain. - Tuntuu pahalta sanoa tämä ääneen.
Olimme hirveitä Skeeterille koulussa. Kauhean ilkeitä.
- Minun Skeeterilleni? - He olivat. - Kiusattiinko sinua koulussa?
Katso itseäsi, sinusta tuli aika söpö.
- Kyllä! - No... Finnit hävisivät ja nämä tulivat tilalle.
- Haluatko kokeilla? - Antaa olla, myöhemmin. - Täällä ne odottavat sinua.
- Sä kätes ojenna. - Ja taakse taivuta.
Sä kätes ojenna ja sillä piirrä ympyrä.
- Pitäisi ehkä lähteä. - Kyllä. - Ja pyöri ympäri.
- Heippa. - Sitten lopeta!
- Mitä tapahtuu? - Puhuin Wendyn kanssa.
Hän odottaa innolla näkevänsä lapset huomenna. Näin kauaa hän ei ole ollut erossa heistä.
Aivan, tämä on viimeinen ilta lasten kanssa.
He tulevat pettymään. He palvovat sinua.
- Ja niitä mahtavia satuja joita kerrot. - He kertovat kaikki parhaat palat.
- Voi luoja, onko hän tajuton? - Kyllä, kyllä!
Kiitti!
- Mitäs herra pelastaja. - Teen vain mitä pitää.
- Eikö olisi parempi lähteä pois sateesta? - Mistä sateesta?
- Mistä tuo tuli? - En tiedä, eikö ole mahtavaa?
- Lähdetään pois! - Lähdetään, liikettä!
Näen tulevaisuuteen.
Hyvä luoja. Joten...
Suuri esiintyminen on huomenna?
- Tiedän, että et ole hermostunut. Onnea kuitenkin. - Kiitti.
Toisaalta, sinä voisit tulla. Ne ovat ikään kuin juhlat.
Wendy vahtii lapsia, voisimme pitää hauskaa. Voisit tavata minut siellä.
Kyllä, se olisi... Voisin tehdä sen. Voisin tavata sinut -
vaikka iltakoulun jälkeen.
- Sinäkö se olet? - Mitä minusta?
Oletko valtakunnan kaunein neito?
Ainakin reiluin, joka ei lunttaa?
Ei, vaan reiluin tarkoittaa kauneinta.
Odota, jotain outoa tapahtuu.
Vai niin, no tämä... Tämä oli virhe.
Ei, ei meidän välillämme. Tarkoitan...
Ei, ei. Abe tulee! Ei!
- Katso. - Penni. - Ei, ei.
Tämä on se outo asia josta puhuin. Abe Lincoln.
- Selvä. - Ei, ei.
Abe ei enää keskeytä.
Tämän piti loppua paremmin. Älä mene. Tulet katumaan.
Mukava mielikuvitus, Patrick.
- Skeeter? - No. - Meillä on pieni karvanajohomma tuolla.
Ei, otin terät irti. Älä huoli, heidän faija ei ole täällä. Pitäähän heidän oppia parta ajamaan.
Olen Prinsessa Leia.
- Oletko valmis huomisiltaan? - Kyllä. Aion tehdä näin, -
että kerron heille sadun tänään. Laitan itseni voittamaan sadussa.
Sitten voitan oikeasti. Ymmärrätkö?
Toki, toki, kyllä. Se on kuin positiivistä visualisointia.
Luin siitä kirjan kerran. Ainakin takakannen.
En osaa lukea. Hiljaa, Bugsy!
Minulla on taipuisat peukalot. Mitä siihen sanot?
Oletteko valmiina? Nyt tulee viimeinen tarina.
Koko universumin kohtalo riippui tasapainosta -
ja Korkein Galaksineuvosto -
kokoontui valitsemaan hallitsijaa -
uudelle planeetalle kaukaisessa Nottinghamian aurinkokunnassa.
Useimmat läsnäolijoista odottivat korkeimman johtaja Barracton -
suosittelevan siihen kenraali Kendalloa,
Hotelliumin ilkeää kuvernööriä.
Mutta vielä olikin yksi ässä hihassa, -
Skeeto Bronsonialainen, -
ja hänen apurinsa Mikki Doo Kikki Doo.
Kaikki seurasivat jännittyneinä. Luutnantti Jilli ja hänen nuoret kadettinsa, -
Aspenoff, ja jopa suuri kapteeni Bugzoid.
Hei, koska ollaan ulkoavaruudessa, Skeeton pitäisi puhua kuin hölmö alien.
Mitä?
Tuo on ällöttävää. En aio kääntää tuota.
Hiljaisuus! Uuden planeetan johtaja -
valitaan vanhanaikaisella tavalla:
Painovoimattomalla taistelulla.
Nyt näemme esityksen, jota väkijoukko tuli katsomaan.
Skeeto kukistaa Kendallon, vai mitä?
Luulen, että meidän pitää nähdä taistelu ensin.
Kendallo tekee ensimmäisen siirtonsa.
- Skeeto! - Mutta lapset haluavat tosiaan nähdä Skeeton potkaisevan Kendalloa takamukseen.
- Korvanrassaamista! - Ikävystyttävää.
Päästäkää räkähirviö irti.
Alan voida pahoin.
Antaapas räkähirviön pompotella Kendalloa ympäriinsä.
Ei, luulen sen aikovan suudella häntä.
Voisitteko antaa jo Skeeton voittaa?
Hyvä on.
Täten Skeeto olkoon Nottinghamian hallitsija.
Ja tämä on täydellinen lopetus -
viimeiselle tarinallemme. Kiitos, lapset.
- Ei se ole loppu. - Se olisi liian ilmiselvää.
- Mitä tarkoitat? - Joku heitti tulipallon Skeetoa päin, -
ja Skeeto kärvähti.
- Loppu. - Kärvähti?
Tarkoitat varmaan, että hän paloi poroksi?
Ei, ei! Ei hän voi palaa poroksi.
Olen kapteeni Skeeto. Olen tulessa!
Ei, ei. Ei tarina sillä tavalla voi loppua.
- Mitä tapahtui kivoille, onnellisille lopuille? - Sanoit ettei onnellisia loppuja ole oikeasti.
- Haluamme tarinamme olevan todellisia. - Niinhän minä sanoin. Olinpa typerä.
Ei, ei, ei. Mitä sitten? Haluatteko tosiaan minun syttyvän palamaan? Hei!
Älä nukahda, tai tarina menee lukkoon. Lopeta! Herää!
Herää. Herää.
Uskomatonta, ettei Skeeter kertonut sinulle.
Ja olen varma, ettei ollut vain yhteensattumaa, että uusi hotelli -
rakennetaan juuri tänne missä koulu on.
Olen aika varma... Anteeksi vain.
Kaikki on valmiina esittelyä varten.
- Hyvä. - Kymmenen-neljä, kumiankka. - Ymmärsin. Hienoa.
"Tulta, uhhuh, tulta..."
"Ou ou ou, olen tulessa..."
"Onko tämä polttavaa ja ik..."
"Polttaa, beibi, polttaa..."
Hyvät uutiset ovat, että voitat kilpailun.
Huonot uutiset ovat, että sytyt ehkä palamaan, -
mutta ehkä et, jos teet hiukan varotoimenpiteitä.
Uunikintaat, palohälytin.
"Tulenkestävä joulukuusispray".
Joopa joo, tämä toimii.
Anteeksi vain, hyvä herra. Nuo ovat oikeastaan joulukuusia varten.
- Tiedän. Nyt on se aika. - Au! Luoja! - Olen pahoillani.
- Polttaa! - Anna kun hyvitän tämän sinulle.
- Au! - Se on kuusia varten! Se on kuusia varten!
Olet oikeassa! Sattuu! Olen tosi pahoillani.
Haluaako kukaan antibakteerisia pyyhkeitä?
Aloha. Aloha.
Kiitos oikein paljon.
Rauhallisesti. Rauhallisesti.
- Kahvijäätelöä? - Niin? Aiotko sytyttää sen palamaan? Olen aivan armoillasi, kulta.
Ei tulta. Tämä sulaisi. Ota vain jäätelö ja laita jäitä hattuun.
- Skeeter. - Niin.
- Tuo ei ollut kivaa. - Mikä ei ollut? - Tönäisit hänet altaaseen. - Hän hyppäsi itse.
- Hei, oletko nähnyt Jilliä täällä? - En, en ole nähnyt Jilliä tänään, kamu.
- Minulla on kylmä. - Haen sinulle pyyhkeen.
- Tässä on pyyhkeesi. - Voi helkkari. - Anteeksi. Anteeksi.
Rakastan sinua.
- Toit minulle kerran grillatun juustovoileivän. - Niin tein.
Se oli Monterey Jackia. Se on hyvää juustoa.
- Skeeter, oletko kunnossa? - Mehiläinen pisti kieleeni!
Uuden mielenkiintoisen hotellin kokous pidetään olohuoneessa.
En usko, että haluatte sivuuttaa tätä.
Se turpoaa!
- Voinko istua tähän? - Totta kai.
- Älä koske minuun. - Anteeksi.
Ennen kuin aloitamme, haluaisin sanoa, -
henkilökohtaisesti hyvää syntymäpäivää.
- Hyvää syntymäpäivää. - Hyvää syntymäpäivää, isi.
Kiitos, Kendall. Niin kuin näet, kutsuin vähän henkilökuntaa mukaan -
nähdäkseen, miten ideasi toimivat "tavallisiin ihmisiin."
- Ei millään pahalla. - En ota siitä itseeni, Barry.
Kumpi haluaa aloittaa?
Sopii. Herra Nottingham, olitte oikeassa, -
kun sanoitte, että rock'n'roll- teema oli kuin vanha hattu.
Meni jo. Oivalluksenne inspiroi minua kaivamaan syvemmältä, -
etsimään yhteistä sydämen piirrettä -
amerikkalaisten kokemuksille. Puhun tietenkin, -
musiikillisesta teatterista. Ja erityisesti, -
Broadwaysta!
Anna palaa.
Omaperäistä, vaikuttavaa ja hyvin tehty.
- Kiitos, Kendall. - Kiitos.
Anteeksi tuo äskeinen. Lepuuttelin vain silmiäni.
Skeeter. Sinun vuorosi.
- Oletko kunnossa, Skeeter? - Mehiläinen pisti kieleeni.
- Anteeksi? - Mehiläinen pisti kieleeni.
- "Mehiläinen pisti kieleeni." - Ymmärrät häntä?
Miten mehiläinen pisti kieleesi?
Olin syömässä jäätelöä ja yht'äkkiä mehiläinen...
Se oli jäätelössä ja hän nuoli sitä.
Voitko kääntää Skeeterin esityksen meille?
Kyllä!
Kyllä voin tehdä sen.
Kiitos. Oletko valmis? - Olen valmis. - Valmiina?
"Vietin viime viikon hotellissa, hotellissa jossa asuin..."
sisareni lasten kanssa.
"Veljentyttären ja veljenpojan kanssa."
"Lapsille kaikki hotellissa on vierasta ja hienoa."
"Nukkua erilaisissa sängyissä."
"Hengailla aulassa."
"Hypätä ylös ja alas alligaattorin luo."
"Kulkea hissillä ylös ja alas."
Anteeksi. Ymmärrän nyt, ettei se alligaattori ole se asiayhteys.
"Jotkut hotellit yrittävät näyttää mahdollisimman paljon kodilta."
"Mutta he missaavat pointtini."
"Jos haluat pysyä kodin näköisessä paikassa, miksi sitten et pysy kotona?"
"Vieraamme tulisi kokea pakenevansa arkipäivästä."
"Ja sen haluan siirtää uuteen hotelliimme."
"Mitä jokainen lapsi tietää ja minkä jokainen aikuinen on unohtanut."
"Niin kuin isäni sanoi minulle, -
hauskapidollasi on vain mielikuvitus rajana."
- Se oli kaunista. - Oliko? Päätetään tähän.
- Niin kuin se on rakennettu. -Ja siinä kaikki? Olen pahoillani, mutta en ymmärrä tätä.
Se... oli... erinomaista!
Onneksi olkoon, poikani. Voitit juuri avaimen valtakuntaan.
Boogie, älä tee tuota. Basilleja.
Onnittelut. Hyvä homma. Pidä kielelläsi jäätä.
- Hyvä on. - Onneksi olkoon, Skeeter.
- Onnittelut. Se oli hienoa. - Oliko?
- Se on loistavaa. - Onneksi olkoon, Skeeter.
Hyvä on, Kendall. Ei muistella pahalla, kamu.
Ei tietenkään. Ansaitset sen. Olet parempi mies kuin minä.
- Sinulla on rautainen tahto. - Niin ne sanovat.
Minulla en raaskisi repiä sisarenlasteni koulua maan tasalle.
- Mitä? - Tiedäthän uuden hotellin paikan?
- Mitä sinä selität? - Hyvä show.
Tuo mehiläiskieli todella toimi sinulla sympaattisella tavalla.
Hyvä. Haluaisin jutella -
uuden hotellirakennuksen sijainnista.
Bronson, olet erotettu!
Erotettu?
Niinkö tämä toimii.
- Niin? - Tiedätkö, missä Jill Hastingsin luokka on?
- Se on aivan tuossa vieressä. - Miksi et vastaa puheluihini?
Koska tiedän, että sinä soitat.
Sinun on uskottava minua, Jill. Minulla ei ollut aavistustakaan...
Älä tuhoa sitä kunnioituksen murusta joka minulla sinusta on keksimällä ontuvia selityksiä.
Lähde vain pois ja pysykin poissa.
Skeeter-eno? Haluatko sinä polttaa koulumme poroksi -
koska me poltimme sinut poroksi tarinassa?
En, en tekisi sellaista.
Me ajattelimme sinun olevan hyvä tyyppi.
Niin minäkin.
"Skeeto päihittää Kendallon."
- Ei oikeasti. Sisään. - Hei.
Hei. Tervetuloa takaisin.
- Oletko sinäkin minulle vihainen? - En niin vihainen kuin Jill, mutta olen vihainen.
En tiennyt uuden hotellin tulevan sinne.
- Ymmärsin sen. - Mistä sinä sitten olet vihainen?
- Annoinko lapsille roskaruokaa? - En, ymmärsin sinun kyllä tehneen sitäkin.
Olen vihainen, koska kerroit lapsilleni, -
ettei oikeassa elämässä ole onnellisia loppuja.
Katsopa ympärillesi, Wendy. Näetkö täällä onnellisia loppuja?
En tiedä. Sinulla ja isällä oli aina niin hauskaa tässä huoneessa.
Jostakin kumman syystä minulla ei ollut. Olin aina kyyninen, oikea hapannaama.
Musta pilvi. Energianimijä.
Kuollut kala.
Niin, kaikkea tuota.
Mutta kun jätin Bobbin ja Patrickin sinulle, toivoin että piristäisit heitä.
Saisit heidät valoisammiksi. Pitämään hauskaa. Nauttimaan toistensa seurasta.
Ajattelin isän pitävän siitä.
Joka tapauksessa, sain työtä Arizonasta.
Opettamista, ei rehtorin hommia.
- Hienoa. - Ehkä voit tulla käymään, kun olemme asettuneet paikallemme.
Tiedän nyt, että lapset haluavat oikeasti tavata sinut.
- Hyvä on. Rakastan sinua. - Niin minäkin sinua.
Ja niin Skeeter istui sängyllään täynnä pettymystä, -
miettien, miten saisi elämänsä palaset taas kohdalleen -
- taianomaisen viikon jälkeen. - Hieno lopetus. - Oliko se lopetuksesi, poika?
Luulin sen vain olevan surullinen osa, ja että aiot tehdä siitä paremman.
- Mitä? Miten voisin tehdä siitä paremman? - Tarinoissa, joita sinulle kerroin, -
asioiden näyttäessä mustimmilta, sankari saattoi tehdä jotakin odottamatonta ja rohkeaa -
voittaakseen pahan tyypin, pelastaakseen päivän ja saadakseen tytön.
- Mitä minä sitten voisin tehdä? - Tämä on sinun tarinasi, ei minun.
Mutta sinun on parempi lähteä liikkeelle. Päihitä ne, poika.
Herra Nottingham! Herra Nottingham?
Voisinko saada puhua kanssanne hetken?
Nimeni on Jill Hastings. Olen opettajana Websterin peruskoulussa.
Pelastakaa koulumme! Pelastakaa koulumme!
Mieheni ovat asemissaan. Olemme valmiina purkamiseen.
Erinomaista. Herra Nottingham sanoi soittavansa, -
mikäli hänellä on ongelmia rakennusluvan kanssa, -
eli jos emme kuule hänestä seuraavaan 20 minuuttiin, -
sanon että me vain räjäytämme kaiken.
Hyvä rouva, sota on ohi. Hävisitte. Olen pahoillani.
Tämä ei ole sotaa, herra Nottingham. Me puhumme nyt lapsista.
Teillä on varmasti muitakin mahdollisia paikkoja hotellikompleksillenne, -
jotka eivät aiheuta siirtotoimenpiteitä...
Heipä hei! Barry ja Jill. Miten menee? Olemmekin juuri lopettelemassa. Donna, muistathan Jillin?
Tietysti. Voi luoja. Tuo takki on niin suloinen.
Kiitos.
Bronson, mitä teet täällä? - Mitä teen täällä? Niin, mitä teenkään?
Herra Bronson toi huolestuneena kansalaisena, -
tietooni muutamia asioita, ennen kuin teen hätiköityjä päätöksiä maa-alueen suhteen.
Ja ne ovat asioita, joiden analysoinnissa minulla menee vuosia.
- Vuosiako? - Vuosia.
Bronson, käytätkö sinä nyt kovia otteita?
Kyllä minä niin teen. Koska rakennuslupahakemuksenne on...
- Hylätty. - Hylätty?
Kyllä. Mutta hyvä uutinen on, että Donna ja minä löysimme teille uuden, -
mahtavan ja hienon maa-alueen aivan Santa Monican hiekkarannalta.
Ranta-alue oli ensimmäinen vaihtoehtoni, mutta se ei ole myynnissä.
- Nyt on. - Se on! Eikö olekin mahtavaa?
- Todellako? - Ystäviä?
- Tuota, ei bakteereja. - Unohdetaanpa tuo. Tule tänne. Tule tänne.
Ei, ei, ei.
Kosketan sinua, ja se on ihan okei. Katso nyt.
Sinähän nautit siitä. Hienoa. Päästä minut lähemmäs.
Niin suloista. Ja karmivaa.
Huomio, hyvät naiset ja herrat.
Täällä on tänään hyvin herkkiä, vaarallisia radio-ohjattavia räjähteitä.
Niinpä välttääksemme kohtalokkaita vahinkoräjähdyksiä, -
pyydän teitä sulkemaan matkapuhelimenne.
Olkaa hyvä, ja sulkekaa matkapuhelimenne.
- Korjasitko tosiaan juuri kaiken? - En kaikkea.
- Niin? - Ongelmia. En saa Kendallia kiinni kännykällä, -
että hän pysäyttäisi purkutyöt, joiden pitäisi alkaa 13 minuutin kuluttua.
Tämä tekemämme kyltti on upea!
Meidän täytyy löytää ikkuna, josta ne rakennusmiehet näkevät sen.
Sitten he muuttavat mielensä.
Bobbi, löysin yhden.
Tuo on minun Priukseni!
- Okei. Missä sinun autosi on? - Autoni? Minun piti antaa se takaisin hotellille.
Miksi sinun piti palauttaa se hotellille?
Seuraa minua! Tule tänne! Anteeksi!
Tämä on hyvän asian puolesta!
- Oletko ennen ajanut moottoripyörällä? - En!
Luojani!
Ei, ei, älä!
Oletko nähnyt Bobbia tai Patrickia?
Bobbi! Patrick!
Otan tuon takaisin.
Epäreilua!
Hei, ihmiset. Enää 60 sekuntia!
Odottakaa! Odottakaa hetki! En löydä lapsiani!
- He voivat olla siellä sisällä! - Kiva yritys.
Tarkastimme rakennuksen tunteja sitten. Kaikki on kunnossa.
Ei! Päästäkää minut sinne!
Hei, meidän pitää tarkistaa huoneet ennen pamautuksia.
Me tarkastimme ne jo! Teen sen itse!
- Skeeter-eno! - Hei! Tulkaa pois sieltä!
- Viisi... - Ei!
- Tartu tankoon! - Neljä...
Kolme...
Kaksi...
Yksi!
Kuningas on antanut julistuksen.
Hotelli siirretään muualle.
Koulu pysyy tässä.
Eläköön Websterin ala-aste!
- Äiti! Äiti! - Bobbi! Patrick!
Hei, hei, hei. Te aliarvioitte minut.
Tulkaa tänne! Opin vasta tuntemaan teidät.
Luuletteko, että luopuisin teistä nyt?
- Tiesin että sinä olet hyvien puolella. - Niin!
Tuota... Patrick, hei. Olen Trisha Sparks.
Halusin vain sanoa sinulle, että kiitos, kun pelastit koulun.
Länkkäri. Luota länkkäreihin.
- Kiitokset ovat tarpeettomia, neiti. - Niin sitä pitää. Juuri niin.
Täytyyhän minun osoittaa kiitollisuuteni jotenkin.
Oho! Ota se vastaan.
Hei, eikö hän ole sinulle vähän vanha?
- Hän on sähäkkä. - Niin hänkin. Mitä luulette?
Jos Mestari Lemuisa saa suukon, eikö minunkin pitäisi saada vähän merenneitotoimintaa?
No niin, vihdoinkin.
Katsokaa nyt, mitä poikani on tehnyt.
Käänsi selkänsä luksushotellien johtamiselle ja aloitti pienen perheyrityksen.
Ja hyvän sydämensä takia, hän nimesi sen minun mukaani.
Hei, vaahtokarkeista puheen ollen, näyttää siltä että, Bugsy söi ne kaikki.
Vaahtokarkit ovat lopussa.
Niinkö? Minä hoidan tämän. Huonepalvelu!
- Niin, herra? - Hei, Kendall.
Tuota, Bugsylta loppui vaahtokarkit. Jos voisit hakea niitä lisää. Se olisi hienoa.
- Hoidan sen heti, herra. Siinäkö kaikki? - Kyllä sinulta, Kendall, mutta -
siivooja?
Hei, Aspen.
Voisitko varmistaa, että Bugsyn häkki on puhdas, ennen kuin se lähtee aamulla?
Vaahtokarkit eivät sovi sen vatsalle, joten siellä tulee olemaan sotkuista.
No niin.
Okei, heippa.
Luulen että, Bugsy yrittää kertoa meille tarinamme lähestyvän loppuaan.
Mutta, ennen kuin menen, kerron teille mitä sankarimme ja roistomme tekevät nyt.
Vanha ystäväni, Barry Nottingham, voitti bakteerikammonsa siinä määrin, -
että hän jätti hotellibisneksen ja kiinnostui lääketieteestä.
Hän on nyt kouluhoitajana Websterin ala-asteella.
Violet on nyt hotelli-imperiumin johtajana -
aviomiehensä Mickeyn kanssa.
Entinen huonepalvelija -
on nyt maailman yhdeksänneksi rikkain ihminen.
Entä Skeeter ja Jill?
Vuosisadan tuplahäiden jälkeen, -
he elivät... no, onnellisina loppuelämänsä -
johtaen Martyn Motellia, sekä viettäen paljon aikaa lapsenlapsieni kanssa, -
joiden seikkailut olivat vasta alkaneet.
Tosin, kaikki eivät ole yhtä innoissaan.
Mutta, se onkin toinen tarina.
Loppu.